Дечак долази и упита:
"Шта је, у ствари, океан,
шта је море?"
Можеш да се сакријеш иза статистике и латинских имена.
Ипак, одговор се не налази у књизи.
Да би стварно спознао океан, треба сам да га видиш.
Треба да га чујеш...
Да га пробаш.
Треба да осетиш његову снагу.
Да би заиста упознао океан,
треба да га проживиш.
ОКЕАНИ
Океан је огроман.
И многи искусе само његов мали део.
Једно је гледиште, као оно морске игуане,
док лебди кроз воду поред обале острва Галапагос.
Рођен из чудесне мешавине материје и енергије,
океан је древно место...
Али је више од обичног места.
У најстварнијем смислу, океан је жив.
У ствари,
већ је врвео животом милијардама година,
пре него што су преци потковичасте крабе
први пут испузали на обалу.
Следила је сва сила створења,
зурећи у небо преисторијским очима.
Тада, у распону једног живота,
док је људска врста стремила звездама,
као да се сва природа пореметила.
Колико год да смо се трудили,
колико год далеко да смо гледали,
нико није приметио у свемиру океан као што је наш.
Ипак, открили смо нова сазвежђа
тамо где смо најмање очекивали,
у нашим океанима.
На довољној дубини и довољно близу, у капи воде,
ларве морског јежа
изгледају као астероиди.
А јаје љускара личи на егзотичну и неуцртану
планету.
У откуцају новорођеног срца настаје свет.
Ако закорачите уназад,
лако је видети како је сам живот почео
у трептају воде,
у блеску сунца и боја.
Мало по мало, нови облици живота ширили су се водама света,
ширећи се и множећи се,
прилагођавајући се и развијајући се.
Докле год поглед допире,
на север и југ, на исток и запад,
океан се осмехује небу.
Једва додирујући површину,
наћи ћете крда у јуришу, у напорној трци
поред обале Јужне Африке.
Када се све оконча,
делфини и птице,
ајкуле и китови, сви су се заситили.
Ипак, доста сардина је преживело,
те се живот наставља.
Када су истраживачи прелазили океане
у потрази за Новим светом,
једва да су знали какви се чудесни догађаји одигравају
тако близу испод њих.
Испод бродског трупа,
мобула раже су пливале кроз исте оне струје
које су текле поред бродова.
Док се ветар мрешкао кроз њихова једра,
нису ни сањали о невидљивим, свиленим марамама које језде
испод, кроз воду.
Чудесни ћебасти октопод.
Како су и могли да сањају лепоту и грациозност
океанског изобиља.
Пре само неколико векова, велике области
биле су царство морских животиња.
Океан је њима припадао.
Морски лавови су се излежавали на недирнутим плажама.
Од тада је океан наставио да нас храни,
тело и душу,
као извор наших најбољих прича и легенди.
Грбави китови мирно су спавали,
један уз другог и наглавачке,
у кристално чистим водама.
Огромни и величанствени,
клизили су по океанском дну,
не узнемиривши ниједно зрно песка.
Генерације су се низале.
Свака мајка нежно гурка своје младунче до површине,
помажући му у настојању да дише.
Само узнемиравамо постојање ових створења.
Није ли довољно да само испричамо причу о
њиховом животу?
За то морамо да дођемо ближе.
И да дуже останемо.
Треба да их видите како скачу,
окрећу се и пливају.
Чујте како дишу и како се крећу.
Живот морских лавова подједнако се састоји од играња и лова.
Корморан можда тражи ручак.
Ипак, јурњава за рибом бодљикавим прасетом значи само забаву.
Време полако пузи доконим поподневом.
А лаконога краба хода на прстима поред морских лавова.
Јужноафричке крзнене фоке на повратку из лова.
Велика бела ајкула добро зна њихове навике.
На плажама Јужне Америке, одабрана група орки
развила је начин лова на младе морске лавове.
Плави кит,
дуг пола улице и тежак 120 тона,
прождире поприличне залогаје створењца сличних шкампима
званих рачићи.
У ведрим ноћима,
док океан привија уза се своје тајне,
месечина плеше по таласима
и пролази до коралног гребена.
Краба већ крстари.
Неки провирују из својих шкољки да провере
да ли је ваздух чист.
Други су нашли скровиште да се сместе преко ноћи.
Звук се, у ствари, даље и брже проводи кроз воду.
Свако се пуцкетање и лупкање примети и бива схваћено.
Први пљесак пераја младунчета ајкуле.
Чешање песка док мурина клизи по дну океана.
Јастог трчкара около.
Остали траже заклон.
Раку самцу, који се мало угојио, треба пространији смештај.
Неки вечерају,
неки се утапају у околину.
Неки осматрају своју територију.
Заокупљен избацивањем отпада, стоматопод лукаво осматра.
Није љубазан према упадачима.
Ако и нађе некога...
Пази се!
У међувремену,
морски пуж назван Шпанска играчица,
привлачи пажњу у аустралијским водама,
као ковитлање фламенко сукње.
За многа бића на овој планети,
живот је почео у мору.
Неки су се у море и вратили.
Преци дугонга живели су на копну.
Сада он пасе по подводним пашњацима.
Трава и цвеће које једе, расли су некада и на копну.
И зелена корњача се окренула мору.
Наравно, повремено,
они морају да изађу по ваздух.
С мора на обалу и назад у море.
Морске корњаче полажу јаја на плажама.
Када се ноћу излегну, морске корњачице успевају
да дођу до воде без невоље.
Рађање у по бела дана... Сасвим је друга прича.
Једна од хиљаду можда стигне до мора.
Довољно за продужетак врсте.
Мале корњаче и нису неки оброк за птице фрегате,
тако да деле оброк са сабљаркама.
У океану се догађа више од дељења.
Неке врсте зависе једна од друге.
Отпоран на паралишући отров морске сасе,
риба кловн сакрива се међу њеним пипцима.
Овде доле, природа као да је све пробала.
Сваку боју,
сваки начин живота,
сваки облик.
Риба камен није посебно брза ни окретна,
али је стрпљење и маска чине жестоким грабљивцем.
Риба лав остаје непокретна и тиха када је гладна.
Обема је риба девица брз оброк.
Велике рибе једу мале.
Али, не увек и не свуда.
Постоје центри за чишћење под водом којим руководе рибе,
са стрпљивим муштеријама и вредним чистачима.
Колико год да је велико искушење, није добро прогутати свог зубара.
Некима треба цео тим због четкања целог тела.
Слатке усне, треба им мало дотеривања.
Тракаста јегуља може да се одмота.
Сипа је мајстор обмане.
После чаробњачке представе,
време је за балет баштенске јегуље и рибе бријача.
Као војска која ступа у бој,
пукови паукових краба суочавају се у аустралијском,
мелбурнском заливу.
Некада је време за плес, некада за борбу.
Такође постоји и сезона путовања.
Грбави китови полазе на дуг пут до својих летњих хранилишта
у близини поларних области.
Плави кит, највећа животиња у историји,
такође креће на пут.
Океански "Морски месец" је луталица.
Не смета му ако му се прикључи неколико рибица.
Плава ајкула има слепог путника.
Китови главате уљешуре окупљају се у породицама.
Када мужјаци одрасту, напуштају своје мајке
и путују самостално.
Облак риба скумрија јаше по бразди кита-ајкуле,
док овај лута океаном,
све док се држе даље од његових уста.
Жуторепа туна прави озбиљне таласе јурећи с истока на запад
и са запада на исток.
Делфини су више акробате.
Они јуре, хране се, скачу и играју, чини се, у исто време.
Добро се држите! Биће жестока вожња!
Док сунце залази за костариканску обалу,
делфини и даље уживају.
Сва та снага зависи од здравог, животног и
обновљивог океана.
Добар знак здравља наших океана јесте и само
постојање старијих риба, као што је ова азијска,
овцоглава, уснаста риба у Кинеском мору.
Да би носила такву маску мудрости,
требало је да преживи дуго у незагађеним водама.
Наравно, уколико видите једну стару,
азијску, овцоглаву рибу,
све сте их видели.
Ипак, има још неупрљаних места,
где је море неукроћено и чисто.
Има места где свако необично лице прича причу.
С неким неочекиваним обртима.
Има места где крилати змајеви заиста постоје.
Листасти морски коњић живи цео живот у истом делу воде,
на истој дубини.
Ако га преселите,
он ће угинути.
Има места где се ванземаљци скупљају - без потребе за
шминком и костимима.
Када је реч о практичнијим стварима, као што је
употреба оруђа,
морска видра је средишња фигура.
Користе каменчиће да би отвориле шкољке и
да би дошле до мекане унутрашњости,
док упијају сунчеве зраке у заливу Монтереј.
Море не само да обезбеђује храну и склониште,
већ и отворено пространство.
Тако је свака заједница слободна да плива
докле год их ноге или пераја носе.
Аљаска хранилишта још ишчекују наше исцрпљене путнике.
Неколико орки живи овде, или у близини.
После хиљада километара, коначно стижу грбави китови.
Овде је погодно за риболов, уз много простора за живот.
Праве мехурове у води да би створили рибарске мреже.
Када је све спремно, пролама се крик.
Време је за гозбу.
Људске мреже нису направљене од мехурова.
Великој, плаворепој туни из Медитерана прети истребљење.
Прекомерним риболовом, вучењем удица по дну,
запрепашћујућ број нежељених бића бива ухваћен и убијен.
Узгредан улов...
враћене назад...
одбачене.
Путници који никада неће стићи на своје одредиште.
Иако су у времену једног људског живота безбројне врсте угрожене,
океан се и даље бори.
Свако ко познаје море, рећи ће вам о његовој снази.
Људска врста је кренула према звездама и
застала је да би из свемира погледала плаве воде океана.
Сада га стално гледамо.
Видимо га како се креће и враћа своју температуру.
Када је рањен, можемо да му измеримо бол.
Користећи сателитске слике, видимо како загађење
отиче из река...
продирући, попут вена, у дубине...
убризгавајући отров унаоколо.
Засули смо океан стотинама хиљада тона отпадака.
Људски предмети који нагоне свако створење да тражи
нов начин, или ново место опстанка.
Људска равнодушност сигурно је највећа претња океану.
Чак и сада, на супротној страни Земље,
животиње успешно опстају у леденој дивљини.
Леопад фока још суверено влада на Антарктику.
Пингвини се још гегају преко залеђеног пејзажа
тражећи процепе у леду.
Још увек грациозно лете кроз ледену воду.
Иако као клизачи на леду и нису баш нешто.
И ово је океан,
где се птице нелетачице прошивају под леденим покровом.
Овде мама фока и даље гњура своје младунче по први пут.
Родитељство тражи много стрпљења.
Близу Северног пола још један наизглед нетакнут арктички видик,
где разна створења зависе од хране из океана.
Ако змајеви заиста постоје,
овде ћете наћи нарвала,
морског једнорога.
Китови белуге се оглашавају,
сваки различитим звуком.
Прича о океану једна је од сурових и природних борби за
опстанак.
Али сигурно и једна о нежности.
Повећањем температуре, огромни делови леда се отапају.
Арктичке воде ускоро ће бити отворене за трговачку пловидбу.
Шта ће бити с њеним становницима?
Ни саме животиње не могу да се заложе за свој опстанак.
Крици угрожених врста неће се чути.
Ипак, никад није била тако јака воља да се они заштите.
Све више и више људи из целог света увлачи се у њихов
бестежински свет.
Прелазећи у свет чуда и тајни.
Чаробан свет, где и најмања створења
бацају неко ново светло на настанак нашег света.
Лутају кроз густе шуме које цветају у дубинама.
Гледају и ослушкују,
тражећи одговоре на древна питања.
Уместо тога, откривају нове новцате тајне.
Чуде се свету у ком дивови могу да лете.
Свет у коме се наши највећи страхови покажу без основа.
Где најјезивије лице можда скрива осмех.
Где наводни непријатељ може да се преокрене у мирног суседа.
Чак и у друшто за поподневно пливање.
Сада си их срео. Сада их познајеш.
Не као обичне примерке, замисли и лекције,
већ као жива бића, која деле крхку планету с нама.
Сваки удисај, свака кап коју попијемо зависе од
здравља океана.
Његов живот сада зависи од нас.
Зато, уместо питања шта је, у ствари, океан,
можда треба да се запитамо
ко смо, у ствари, ми.
Превод с енглеског: Слоба К. (slobonja@yahoo.com)